ROALD DAHLS DEN STORE VENLIGE KÆMPE
BØRNEHJEM
Det var heksetimen, hvor alle mørkets væsner kommer frem.
Hvor folk forsvinder.
Forstanderinden siger, heksetimen begynder ved midnat.
Pigerne siger, det er omkring klokken et eller to.
Jeg tror, det er klokken tre om natten, når kun jeg er vågen.
Som jeg altid er. Som jeg er nu.
Kom væk fra den vandpyt!
- Så' der fest! - Vi slår dig ihjel.
Hallo!
I er plørefulde hele banden.
Gå nu væk med jer. Her er børn, som prøver på at sove.
- Hej, lille frøken. - Jeg er ikke din lille frøken.
Jeg ringer til politiet. Det gør jeg.
Pas på vandpytten!
Stå aldrig ud af sengen.
Gå aldrig hen til vinduet.
Og kig aldrig bag...
...gardinet.
Stå aldrig ud af sengen! Gå aldrig hen til vinduet!
Og kig aldrig bag gardinet.
Du kan ik' ta' nogen steder hen. Hvis ik' du har vinger.
Jeg er sultan. Det er tid til ædelse.
- Hvor er jeg? - I Kæmpeland.
Det findes ikke.
Vi rejste meget, meget langt.
Ja, lang vej.
Hvad er det?
- Kæmper. - Er der flere ligesom dig?
Tja... Kødklumpæderen, Knogleknaseren, -
- Mandehuggeren, Barnegnaskeren, Flæskeflænseren, -
- Strubekværkeren, Jomfrukvaseren, Blodtapperen.
- Blodtapperen? - Ja. Og Slagterdrengen.
Slagterdrengen!
Du må ikke spise mig!
Mig? Tror du, bare fordi jeg er en kæmpe, -
- at jeg er en menneskeædende kaniabal?
Skulle jeg gnaske menneskebønner i mig? Aldrig i livet!
Men hvilken slags uhyre er du så?
- Du tager fejl af mig. - Du bortførte mig.
Ja, der tager du ret af mig.
Men jeg stjal dig ikke ret meget. Du er jo kun en lille gnalling.
Men jeg tænker nu på din stakkels mor og far.
- De må fistre rundt... - Jeg har ikke en mor og far!
Har du ikke?
- De døde, da jeg var ganske lille. - Er du forræderløs?
Ja, du tog mig fra et børnehjem. Vidste du ikke det?
Det vidste jeg ikke.
- Var du lyksalig der? - Nej. Jeg hader det.
Forstanderinden er uduelig og har skøre regler.
- Og vi bliver hele tiden straffet. - Hvordan bliver I straffet?
Hun låser os inde i en mørk kælder, hvor det vrimler med rotter.
Den ækelsomme, gamle rotteheks!
Er de andre kæmper rare ligesom dig?
Nej, gutterne ville æde dig i én mundfuld.
Mine otte meter? Det er pladderbær i Kæmpeland.
Og det er der, du er nu. I Kæmpeland.
Men hvorfor tog du mig med hertil?
Det var jeg nødt til.
Det første, du ville gøre, var at fistre rundt -
- og jodle nyheden ud om, at du faktisk havde set en kæmpe.
Og så ville der komme en kæmpemæssig kæmpejagt.
Alle menneskebønnerne ville flintre rundt efter den kæmpe, du så.
De ville låse mig inde i et bur, så de kunne glo på mig -
- sammen med alle de snøftende flodkaniner, -
- krokodalrikker og gigaraffer.
Og så ville der komme en kæmpemæssig kæmpejagt på alle gutterne.
Jeg siger ikke noget. Og ingen hører på mig.
Jeg er bare et upålideligt barn.
Jo, du ville.
- Nej, jeg ville ej. - Jo, du ville.
- Nej, jeg ville ej. - Jo, du ville!
Du ville sige det til hele den vide, vandvittige verden.
Nok i sladreskvadreflimmeren og sludderpludderradioen.
Jeg siger det ikke. Aldrig nogensinde.
Vil du ikke nok følge mig hjem? Jeg er bange. Jeg vil hjem.
Nej.
Afskyeligt.
Du må bare blive her hos mig resten af vores liv.
Du mener resten af mit liv? Resten af mit liv?
Er du ikke helt kuldret...
...i din lille natkjole?
Jeg løber væk!
Hør så her, din...
Jeg advarer dig mod at piste rundt uden for hulen, -
- uden jeg er med, ellers går det dig så krumme ilde.
Du kan ikke stoppe mig. Jeg er løbet væk tusindvis af gange.
Jeg har instinkter.
Jeg troede, at menneskebønner var fulde af hjerner.
Du er ikke særlig klog. Jeg kan stoppe dig.
De kæmper vil slubre dig op som en portion karavelrand.
Det hedder karamelrand, ikke karavelrand.
Og gigaraffer hedder giraffer. Krokodalrikker hedder krokodiller.
Og flodkaniner hedder flodheste.
Jeg kan ikke gøre for, at jeg siger tingene lidt fjumbeleret.
Jeg kan ikke altid have ret.
Tit er jeg vrang i stedet for ret.
Undskyld. Det var ikke min mening at være uhøflig.
Det, jeg siger, og det, jeg mener, -
- er nogle gange to forskellige ting.
Hvad læser du?
"Nicholas Nickleby". Hvad er der i glassene?
- Drømme. - Drømme er ikke ting.
Jeg drømmer ikke. Jeg lider af søvnløshed.
Det siger du ikke...
Drømme er faktisk noget meget mysteriøst.
De leder hele tiden...
...efter sovende...
...folk.
"Med bankende hjerte og brændende hud, -
- vilde og tunge øjne."
Du kan læse!
Ja.
"Hans tanker var flygtige og rodede.
Han følte, at lyset be... brejdede ham, -
- og veg uvilkårligt tilbage for dagen, -
- som var han et fælt...
...og afskyeligt...
...væsen."
Hjælp mig!
Nej! Hjælp!
Hjælp mig! Hjælp!
- Det var dig, der gjorde det. - Der tager du ret af mig.
Jeg sagde jo, jeg ikke drømmer. Den behøvede ikke være så uhyggelig.
Pinedød nødvendigt.
Små springbønner som dig skal ikke fistre rundt -
- med en gammel, grusserlig gumpeged som mig.
Kæmper er meget mordfulde og kaniabalede.
De sluger menneskebønner, som var de sukkerknalder.
Menneskebørn, ikke menneskebønner.
De ville æde dig uanset navnet.
- Hvad er det grønne boblevand? - Chambrus.
Alle kæmper drikker chambrus.
Det bruser den gale vej.
- Vores bobler stiger opad. - Opad?
Opad! Opadstigende bobler laver en barbarlig, brølende bøvs.
Er der noget galt ved en lille bøvs nu og da?
Det er forfrygteligt.
Men hvis boblerne i maven går nedad og kommer ud...
...et andet sted... kan det give et langt værre resultat.
Et fjertehop.
- Et fjertehop? - Ja.
Fjertehop er tegn på lykke.
Åh nej.
Det er glumbiøst!
Jubiii!
Mide!
Er du hjemme, mide?
Nej.
Du snakkererede.
Hvem snakkererede du med, mide?
Hvorfor er du sådan en snakkert fra morgenstunden?
Hvorfor sover du ikke i dag?
Du holder mig vågen med dine sniksnakkerier.
- Jeg har en av-av. - Måske senere.
Nu, mide!!
Lige meget... Godt. Så må vi lige hente noget vand.
Nej, nej, nej.
Ikke vand.
- Ikke vand. - Gem dig bag den her.
Godt, kom med den.
Kom med den. Kom her med den.
- Har du en ny, lille kælegris? - Nej.
Jeg lugter bønne, mide.
Hvis jeg finder den, så gnafsler jeg den.
Du er på vindspor. Her er ingen bønner.
Jeg er sulten.
Vil du ikke have cigurken der?
Det er en jumsidejlig cigurk. Frisk.
Du lever af råddensomme slatsager.
- Har du aldrig smagt cigurk? - Aldrig!
Jeg gnafsler med fornøjelse vidundersagen nat og dag.
Det er det, der er galt med dig.
Ydersiden er ækelsom.
Men indersiden lugter...
...dejlig velkendt.
Prøv nu bare. Tag en ordentlig mundfuld. Den er herlig.
Vent! Du hader jo grøntsager! Du spiser kun bønner.
Jeg hader ækelsomme slatsager. Jeg spiser kun bønner.
- Ja! - Ja!
- Ja. - Det var det, jeg sagde.
Nej, det var det, jeg sagde. Jeg sagde det.
Jeg hader, yrk... frugt og ækelsomme slatsager.
- Og vand. - Og vand. Også vand!
Jeg tager den her.
Du er en skamplamage på det kæmpende folk.
Skål.
For varmt, for varmt. For varmt!
Og noget tøj?
Hvad ...?
Hvor fandt du den jakke?
I din rodebunke. Den er fin.
Er der noget galt?
Nej. Lige meget.
- Hvor skal du hen? - På arbejde.
Hvad er dit arbejde?
Du vil have mig til at røbe rummelige hummeligheder.
Jeg siger det ikke til en sjæl.
Hvordan skulle jeg også kunne det? Jeg er fanget her resten af mit liv.
- Jeg fanger drømme. - Jeg vil med.
- Nej, du bliver her. - Nej, jeg gør ej!
Jo. Du er en menneskebønne, -
- og det er som jordbovser med fløde for de kæmper derude.
Så du bliver her, hvor der er dejlig sikkert.
Umuligt.
Jeg går ud og fanger drømme hver dag. Jeg går alene.
Jeg er et svanedyr.
Du lader mig blive her hos dem. De æder mig!
- De sover tungsindigt. - Jeg vil med og fange drømme.
Jeg går alene.
Du har det som blommen i et æg deroppe.
SOMMERLIGFUGLE
RING AF ILD
Hold da op.
Du kan ikke have hemmeligheder for mig. Det er for sent nu.
- Du er nødt til at tage mig med. - Nej.
Vi skal ikke have hemmeligheder. Du må høre mine.
Jeg sniger mig også ud om natten. Og nogle gange stjæler og lyver jeg.
Så jeg er tit ensom. Jeg har aldrig haft en bedsteven.
Sådan har du det nok også.
Vi kommer over det og kommer videre.
JEG OPFENER EN BIL SOM KØRE PÅ TANBASTA
Kødhovedet kommer og æder mig. Mit blod vil være på dine hænder.
Alt ved dig strider imod min sunde fornuftighed, tøs.
Jeg har ret denne gang. Det lover jeg.
Se. De snorkler. Så hold vejret, og kryds finglerne.
Vi skal lige forbi de sovende kæmper -
- og gå op ad alle de der trin for at komme til alle vejene deroppe.
Mide!
Hvor spinkulerer du hen midt om dagen, mide?
Du ved, jeg skal på arbejde.
Du kan blive set af snushaner, som vil komme på kæmpejagt.
Vi vil ikke have kæmpejagt her, vil vi vel ej?
Sæt mig nu ned, Kødklumpæder. Lad gutterne sove.
Nu vi er vågne, kan vi lige så godt...
- ...fjante. - Ja, så kan vi lige så godt fjante.
- Hvad betyder fjante? - Du ved, sådan...
Nå ja, fjante.
Du skal ikke finde dig i det. Gør noget!
Strubekværker, lang bold.
Hvorfor jager du ikke sammen med os, mide?
Se skylingerne. Der kommer regn.
- Bønne. - Bønne.
Du skulle ikke lade dem behandle dig sådan.
Sådan skal ingen behandles.
Jeg lever sammen med ni bønnegnaskende kæmper.
De ta'r, og jeg gi'r tilbage. Jeg puster mine drømme ud.
Det er det bedste, jeg kan gøre.
Så gør jeg da noget, ikke? Jeg gør noget.
Nu er vi her omsider.
Nu er du i Drømmeland, lille frøken.
Jeg delte en hummelighed med dig.
Se alle stjernerne.
Ja...
Ofte hører jeg på en klar nat -
- fjern musik fra stjernerne på himlen.
Gør du? Og hvad mere?
Jeg hører myldremyrerne mumlerere sammen, -
- mens de piler rundt i pløret.
Nogle af de største snakkerter er sommerlurverne.
De skændes hele tiden om, hvem der bliver den kønneste sommerligfugl.
Vil du ikke nok fortsætte?
Jeg hører mariehønsens fodtrin, når hun spinkulerer hen over et blad.
Men de sjoveste historier får jeg fra planterne og træerne.
Ja, de lever og gror, griner og pjatter.
Ligesom dig og mig. Kom her. Ned med dig.
Jeg hører de vidunderligste og de frygteligste lyde.
Frygteligt frygtelige lyde.
Jeg hører hele verdens hummelummelige hvisken.
Gør du?
- Du tror, jeg driver blæk med dig? - Nej.
Men det er bare alt sammen temmelig svært at tro på.
Engang var der en...
...som kaldte mig for Den Store Venlige Kæmpe.
Hvad skal jeg kalde dig, min tøs?
Jeg hedder Sofie.
Spring, Sofie.
Det er her, alle mine drømme begynder.
Du milde!
Når en drøm fluktulerer forbi, er den sølverne sagte, -
- og den laver en lillebitte summebrumme-tone. Som musik.
Konfitto!
Det er en tryllefizz!
Det er efterhånden sjældent, jeg ser sådan en.
Den sidder bag på din albue!
Nej, den anden!
Nu er den på din fod!
Den anden fod!
Den sidder på din bagdel!
Jeg fik den.
Den lader til at kende dig, tøs. Se.
Det er en gylden tryllefizz.
- Gid jeg kunne høre den. - Her.
Den er vældig blød.
Hører du faktisk, hvad drømmene siger?
Ja, det gør jeg. Den her lyder som dig.
Hej, smukke drøm.
Se!
- Gør dig nu nyttig, lille bønnetøs. - Det kan jeg ikke.
Jo, brug dit hoved og dine bittelige fingler.
SOFIES DRØM
- Jeg fik en! - Slip den fri, Sofie.
Giv mig den. Giv den til mig.
Giv mig den.
Splitte mine spejlæg! Det er en slemmer, slemmer drøm.
Er her også dårlige drømme?
Det er en pukkelbøvs.
Hvad vil du gøre ved den?
Jeg spærrer det grusommelige bæst inde.
Hvad siger mareridtet?
Der står...
"Se nu, hvad du har gjort."
"Det her bliver aldrig tilgivet."
Hvor er du?
Jeg kan ikke se dig.
Store Venlige Kæmpe?
Store Venlige Kæmpe...
Jeg vil kalde dig SVK.
- Du kan kalde mig, hvad du vil. - Hvor skal du nu hen?
Jeg skal drømmepuste. Det er det bedste, jeg kan gøre.
Hvorfor her?
Fordi jeg hører et lille hjerte.
Hvad kunne du tænke dig, lille frøken?
Gør dem alle lykkelige.
SVK, har din mor eller far lært dig om drømme?
Kæmper har ikke nogen mor eller far.
Aldrig? Hvor gammel er du?
Jeg er vel lige så gammel som Jorden.
Jeg er nok blevet lidt runken, -
- men vi kæmper bliver bare ved og ved -
- som evindelighedsmaskiner.
SVK...
Hørte du mit hjerte på børnehjemmet?
Ja. Og jeg hører det lige nu.
- Hvad er det for en drøm? - Tja, det er en dreng.
Han drømmer, at telefonetten i hans hus ringer.
Hans far tager den og siger: "Ja, jeg er hr. Gullasch."
Og så gisper han, som om han får en hummer galt i halsen.
Han siger: "Hvem? Hvad?"
"Men De vil vel tale med mig og ikke min lille dreng?"
Så bliver han hvid som et lagen, -
- og han siger: "Javel, hr. Her er han."
Og han rækker drengen røret:
"Kender du USA's præsident?" spørger han.
"Nej, men han har nok hørt om mig," siger drengen.
Så tager drengen telefonen -
- og har en lang sniksnak med præsidenten.
"Den klarer jeg, hr. præsident."
"Nej nej, De fjumbelerer bare, hvis De gør det selv."
Hans fars øjne er ved at falde ud af hovedet.
Og så kommer hans mor, og hans far fortæller det -
- og så videre, og så videre.
En drøm går så hurtigt.
Ja, på ydersiden.
Men den er lang indeni.
Hvad?
Jeg hører jamren.
Nogle hulker og råber på deres kære.
Se!
Uhyrer!
Vi må stoppe dem. Du kan ikke blive ved sådan her, SVK.
SVK? Hvor har du gjort af mit tæppe?
Jeg troede, du havde det. Har jeg det mon i kappen?
Jeg tror, jeg tabte det i Kæmpeland.
Tabte du det i Kæmpeland?
Kæmpeland...
Faldt jeg i søvn?
Hvorfor giver du mig en drøm?
Hvorfor giver du mig... en drøm?
Du tabte dit tæppe.
Så ved de, at du var der. Du er ikke i sikkerhed hos mig.
Og? Du er heller ikke sikker sammen med mig.
Det er lige meget.
Der var en dreng.
Han kunne godt lide at læse. Han lærte mig at læse.
Du har hans lille, røde jakke på.
Jeg hørte hans ensomme hjerte, ligesom jeg hørte dit.
Men han så mig.
Ligesom du gjorde. Så jeg måtte tage ham strakst.
Jeg kunne have fået ham hjem.
Men så var det for sent.
Sådan bliver det ikke. Vi stopper kæmperne.
Vi får dem til at forsvinde for evigt.
Var drengen bange?
Ja. Til sidst var han.
Det er jeg ikke.
Modige Sofie.
Det er jeg ikke.
Det er jeg ikke!
SVK...
Du siger, du kan høre myrer snakke og edderkopper spinde.
Og at du kan høre stjernerne.
Kan du stadig høre mig?
Jeg kan mærke, du er her. Jeg ved, du er her.
SVK...
Spring, Sofie.
Vi må have en plan.
JEG ER NØGEN VED MIT BRYLLUP
Vi må have en plan. Er du ved at udtænke en plan?
Jeg har ikke en eneste anelse i hele den vandvittige, vide verden.
Bare tænk videre.
Mide!
Sofie, gem dig.
Mideliden, er du hjemme?
Skynd dig!
Jeg har en av-av.
Du er en stor dreng. Du kan selv klare dine av-av'er.
Det gør jeg også.
- Du har en bønne. - Ud med jer!
Lad os komme til sagen.
Nu går jagten ind.
Smut ud og søg løs, gutter. Find den småbønne.
Nej, nej, nej. Lad være.
Lad være! Nej!
Det er mit arbejde. Det er mit arbejde, gutter!
Se på mig. Engang var vi kæmper hædersmænd.
Den tid er forbi.
Hvor er den lækre, lille snakkert?
- Min! - Ud med jer. Alle sammen.
Han fandt den sidste. Jeg finder den her.
DEN STORE VENLIGE KÆMPE OG MIG
DEN STORE VENLIGE KÆMPE MIKSER DRØMME
Det her er mit hjem.
Varmt! Varmt!
Hold op med at komme herind!
Kom så ud med jer!
Forbandet være du, mide!
Ud! Det her er mit hjem!
Det er dig, der er en skamplamage på det kæmpende folk.
Alle mine drømme er forsvundet i den skrå duft.
I den blå luft.
Ord har været et drilsommeligt problem for mig hele livet.
Jeg ved pracis, hvad jeg vil sige, -
- men ordene bliver altid flamberet op og ned.
Det kan ske for enhver.
Ikke som det sker for mig. Jeg taler det mest betrædelige pluddermål.
- Jeg synes, du taler smukt. - Gør du?
Gør du virkelig?
Simpelthen smukt.
Det er den bedste gave, jeg har fået i hele mit liv.
SVK...
- Apoplektisk! - SVK...
Hvor abselut... hvad hedder det nu? Behårende!
- SVK... - Jeg er helt opstammet!
- SVK! - Ja?
- Jeg har en plan. - En plan?
Vi går til dronningen. Vi har brug for hendes hjælp.
Vi kan være fremme ved daggry.
Godt. Du giver din dronning -
- en barsk blodkrøller af en pukkelbøvs.
Pinedød nødvendigt. Så uhyggelig, som du kan.
Småbønner.
GUTTARNE
Dronningen skal drømme, at kæmperne, alle ni, er i England.
Og... de æder små børn.
DRÅNNINGENS HÆR
Der skal være en hær med i drømmen.
Og kom også lidt af mig i.
Ja.
Har du kommet dig selv i?
HENDES MAJESTIK DRÅNNINGEN
Dronningen vil drømme, at en lille pige sidder i hendes vindueskarm.
Så vågner hun, og jeg er der. Vi er der.
Og hvad sker der så?
Så træder en stor, venlig kæmpe frem, bukker og siger:
"Deres Majestæt, jeg er Deres ydmyge tjener."
Du mener, at hun skal se mig?
Nej! Ikke om vi så fik en måned med lutter mandage, min tøs.
SVK, hold op. Du skubber mig ned.
Jeg lytter efter åndedrag fra mandebønner og damebønner.
Nej. Nej nej.
Nej nej. Det er forfærdeligt. Stop dem.
Få dem til at stoppe. Kæmper? Kæmper...
Grusomt. Menneskeædende kæmper.
Nej nej, stop. Nej, nej, nej!
Deres Majestæt...
- Hvad er der? - Åh, Mary.
Jeg havde en forfærdelig drøm.
Det var bare en drøm, frue. Jeg henter Deres te.
Jeg drømte, at piger og drenge blev snuppet fra deres senge.
Og de blev spist af de mest afskyelige kæmper.
Der var så mange af dem.
Kødklumpæderen. Og Strubekværkeren.
Og Flæskeflænseren. Og...
- Slagterdrengen. - Slagterdrengen.
Kæmperne stak deres hænder ind ad vinduerne -
- og plukkede børnene ud.
Det var så blodigt og livagtigt, så virkeligt.
Så virkeligt, Mary. Børnene forsvandt bare.
Du godeste.
Hvad er der, søde ven? Du er hvid som et lagen.
Sæt dig ned, Mary.
Du skælver jo. Hvad er der?
Det er bare virkelig sært, frue, -
- utrolig sært. De har ikke set dagens aviser?
- Nej, ikke endnu. - Her. Se.
Det er nøjagtig som i Deres drøm. Børn er forsvundet i nat.
De er væk. Blevet taget.
- Men ikke af kæmper. - Nej, det er jo umuligt.
- Træk gardinerne fra. - Javel.
Jeg kan ikke tro det.
Der står en lille pige i vindueskarmen.
- Er det ikke rigtigt, hr. Tibbs? - Det er sandt, frue.
Hun står lige der. De har ikke drømt det.
Men jeg drømte det.
Hvordan i alverden er du kommet derop?
- Jo... - Lad mig klare det. Kom nu ned.
Nej, lad være. En kæmpe stillede dig derop.
Ja, det gjorde han, frue. Han venter ude i parken.
- Gør han det? - Gør han det?
Han er min bedste ven. Han lavede Deres drøm.
- Gjorde han? - Gjorde han?
Dronningens park, vinduerne på bagsiden.
Hvorfor er du og din kæmpe kommet for at se tale med mig?
Jeg tror, Deres Majestæt vil huske det, -
- hvis drømmen blev mikset rigtigt.
Ja, jeg husker det godt.
I har en plan. I har brug for min hjælp.
Ja, det har vi. Skal vi kalde på ham nu?
Det må vi nok hellere.
Lover De, at De ikke gør ham noget ondt?
Garder til parken, tak.
Jeg er klar.
SVK!
SVK? Dronningen vil rigtig gerne møde dig.
De putter ham ikke i et zoolarium, vel?
Kom ned derfra, mit barn.
Mary, sørg for, hun får morgenmad. Find ud af, hvor hun kommer fra.
Nej, nej, nej! Han er bare bange.
Han har aldrig i livet gjort sådan noget her før.
SVK? Vær nu modig.
De lovede, De ikke ville gøre ham ondt.
Hr. Tibbs? Bed garderne om at trække sig tilbage.
Hr. Tibbs...
Vær venlige at trække jer tilbage.
Kom her, søde.
"Deres Majestæt, jeg er Deres ydmyge tjener."
Deres Majestik...
Jeg er Deres udmugede tjener.
Det glæder mig at møde dig.
Oh, Majestik. Oh, Monarko.
Oh, hersker over...
...hærharer.
Jeg kommer med min lille ven Sofie...
...for at give Dem... bi...
For at give mig hvad?
Bistund.
Tak. Det gør du utvivlsomt, men ikke i min morgenkåbe.
Menneskeædende kæmper, Boris. Er der folk, som er forsvundet?
Vi har verificerbare oplysninger. Vi må muligvis have åbnet luftrummet.
Nancy, har du Ronnie der?
Jamen... så væk ham da.
Hendes Majestæt Dronningen.
Denne vej, hr. Bare følg mig.
Følg mig. Sådan, hr.
Langsomt fremad, forsigtigt. Langsomt fremad.
Og fuldt stop! Til bagbordsside, hr.
Pas på antikviteterne, hr.
Og op, op.
Forsigtigt, op, op.
Sådan. Hårdt bagbord.
Og stille og roligt fremad.
- Stille og roligt. - Javel.
- Død og kratte! Hvad var det? - Det var en Ludvig den Fjortende.
Det er jeg virkelig ked af, Deres Majestæt.
Han har aldrig før været i et hus.
Deres kappe, hr.?
Sikke et splenduøst rum, det her.
Deres bagage, hr.?
Deres Majestæt...
Her er så gigantarisk, at jeg må ha' kikkurter og telleskubber -
- for at se, hvad der sker i den anden ende.
Taler han altid sådan?
Ja, Deres Majestæt. Han har aldrig gået i skole.
Hr.?
Værsgo, SVK. Fang an.
Der er kun ét ord for det, Majestik.
Dille-dælme-kat.
Det er glumbiøst!
- Farvel, cigurker. - Hvad er cigurker?
Det er en slimet, stinkende grøntsag og hans eneste føde.
De lader ikke til at have hæmmet hans vækst.
Vær venlig at skænke SVK en kop kaffe.
Hvad er det der sorte stads?
Hvad er det? Hvad er det der skum for noget?
Han er storslået, din kæmpe.
Sofie, søde ven, fang nu an. Du må være hundesulten.
Det er dillekat.
Yrk!
Deres Majestik, hvad er det for noget forhyrligt blaskumbras, jeg drikker?
- Tror du, han foretrækker te? - Han foretrækker chambrus.
- Chambrus? - En lille gave til Deres Majestik.
Dillekat, boblende chambrus.
- Mit personable hjemmebrag. - Hvor betænksomt af dig.
Vil Majestikken være så venlig at ære mig med...
...et skvæt?
Det bobler den gale vej. Vores bobler stiger opad.
Ja. Vi har vel ingen gumptiøs, fjertehoppende musik?
Kan han godt lide musik? Vi har sækkepiber.
Generalerne er informeret.
Denne historie er svær at tro, men vi har ikke tid til forklaringer.
Vi er på vej til Kæmpeland.
SVK vil vise Dem vej.
Generaler, jeg præsenterer SVK.
Om ti timer vil kæmperne igen gå på jagt.
Og jeg har i sinde at standse dem.
Hvor ligger Kæmpeland helt præcist?
Pracis... lad mig se...
Der.
- Hvad? - Der.
Deres mænd skal følge SVK'en.
Jeg har lovet ham, at De kun besøger Kæmpeland denne ene gang.
I finder det ikke igen.
Se nu bare de bobler!
Jeg tror på SVK'en.
- SVK'en! - Skål for SVK'en.
Vidunderlige bobler.
Til Kæmpeland!
Vi afventer her.
SVK, jeg spurgte dig, om du havde en plan.
SVK, har du en plan?
Den pukkelbøvs, jeg fangede, giver du den til kæmperne?
Ja, jeg giver gutterne den mest grusselige, fortvivlede drøm.
Hvis drømmen gør det, den skal, vågner de med flusbunket anger.
Og hvis de gargantuariske bellipoppere også gør deres, -
- har vi en god chance.
"Se nu, hvad du har gjort. Det her bliver aldrig tilgivet."
Pinedød nødvendigt. Gå på afstand, min tøs.
SE NU HVAD DU HAR GJORT DET HER BLIVER ALDRIG TILGIVET
SLÆNGBARYLER
SOFIES DRØM HVAD HJERTET BEGÆRER
Vi har bragt jagten til Kæmpeland.
Hvad er Sofies drøm?
Din lille gyldne tryllefizz. De er efterhånden sjældne.
Men hvad er det for en drøm?
Den fortæller om en lille pige.
En lille småbønne, som har hele livet foran sig.
Hun får sin egen fambilie -
- og sine egne bitte småbønner en skønne dag.
Der kommer store succesriger og latteraler for hende, -
- og sandt at sige kun en lille dråbe fortvivlelse.
Der vil komme hårde tider, der vil komme bløde tider.
Eventyr vil komme og gå.
Men i sidste ende husker hun de gode gerninger.
Sofie, jeg ved...
...at den historie er det, som dit hjerte begærer.
Det ved jeg.
Drømmen fløj hen til dig, ikke? Så er det Sofies drøm.
Men så vågner jeg.
Så vågner du.
Men ikke her?
Nej.
Du skal ud og fange flere drømme, min lille bønnetøs.
Men ikke i Kæmpeland.
Men vil jeg stadig have dig? Vil du stadig høre, når jeg kalder på dig?
Glemmer du ikke noget? Jeg tror, du glemmer de her.
Det er tid, SVK.
Hvor lagde jeg nu...
Jeg glemte min trompet hos Hendes Majestik.
Jeg er sådan en forvirret, forsnosket kæmpe nogle gange.
Fri os for det runde!
Sofie... Åh nej.
Åh nej. Sofie!
Og hvad har vi så her?
Du er en kaniabal!
Jeg er slem.
Hav medlidenhed med en stakkels, lille kæmpe.
Du er en meget slem kæmpe.
Jeg angrer ikke noget.
- Mide! - Løb, Sofie!
Det er slut nu, Kødklumpæder. Det er forbi.
Det er på tide at stoppe.
Jeg er altid sulten.
Bag landingszonen! Modtaget!
Kom så, drenge!
Før ham bort!
Kom, kom, kom!
Søg dækning!
Kæmperne blev ført langt bort til et sted, du aldrig har hørt om.
Et sted, du aldrig kommer hen.
Dronningen sendte dem bort med cigurkefrø.
De ville blive nødt til at leve kun af cigurker.
Det måtte de bare vænne sig til.
Du skal vågne nu, skat.
Godmorgen, Sofie.
Jeg havde en drøm i nat.
I drømmen blev jeg vækket af -
- en smuk, summebrummende lyd over min seng.
Jeg gik hen til vinduet, og mod horisonten så jeg -
- hans lange ben i syvmilespring. Med tasken og trompeten.
Jeg kunne se hele vejen til Kæmpeland.
Jeg kunne se SVK'ens have.
Han dyrkede frugter og bær, blomkål og tomater.
Han satte dog grænsen ved rosenkål.
Men der voksede cigurker langs hans hytte.
Hvordan skulle han ellers kunne lave chambrus?
Jeg så stendøren og de skæve vinduer.
Hans kappe hang ved døren.
Jeg så udkigstønden og hans sejlbådsseng.
Jeg så hans gyngestol og ilden, der brændte i kaminen, -
- hvor den dejligste gryderet stod og simrede.
Jeg kunne se siderne af den bog, han skrev, spredt ud over bordet.
Han var lykkelig. Og jeg var lykkelig.
Når jeg føler mig ensom, og det er ikke nær så tit som før, -
- så taler jeg til ham, og han hører mig faktisk.
For SVK hører -
- hele verdens hummelummelige hvisken.
Godmorgen, SVK.
DEN STORE VENLIGE KÆMPE
Danske tekster: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2016.
Bogoversættelse: Ida Elisabeth Hammerich.
TIL VORES MELISSA